Як українці в США препарати йоду продавали, і що із цього вийшло
![](https://eutg.xyz/wp-content/uploads/2011/11/3737.jpg)
Українські вчені й виробничники розв’язали проблему дефіциту йоду в країні. Собі у збиток.
Державну премію України за 2010 рік одержав об’єднаний колектив харківських і кримських учених «За розроблення технологій і організацію виробництв йодо- і бромовмісних продуктів». 14 вересня 2010 року в статті В. Гаташ «Йодний щит на варті здоров’я» «УТГ» уже повідомляла читачів про актуальність цієї масштабної роботи. Сьогодні про її долю розповідає учасник колективу лауреатів Анатолій Овчинников, завідувач лабораторії кримського НВО «Йодобром».
Докладно
— Розробка, оцінена Державною премією України, насправді являє собою конгломерат робіт, виконаних у різних містах і різних інститутах. У місті Саки є підприємство «Йодобром», де виробляють сполуки на основі йоду. А в Харкові — Інститут монокристалів та Інститут сцинтиляційних матеріалів. Під час виробництва монокристалів у харків’ян утворюються відходи, що містять йод, які для нас є сировиною. З цього приводу ми зустрілися й знайшли вигідним співробітництво, почавши виготовляти сполуки з йодом.
З іншого боку, ми почали випускати сировину безпосередньо для Інституту монокристалів. Це натрій йод, калій бромистий, цезій йодистий особливої чистоти. У цілому це була об’ємна праця, у якій сплелися фундаментальна наука (без неї не розробиш технологію високого очищення) і виробництво. Спільними зусиллями розроблені наукові засади й конкретна технологія процесів синтезу й тонкого очищення йодо- і бромовмісних продуктів.
Крім того, запропоновані й апробовані на практиці методи контролю їхньої якості. Адже нам треба було одержувати особливо чисті речовини й навчитися визначати їхню чистоту. Заразом розв’язано проблему переробки токсичних і екологічно небезпечних відходів хімічних і фармацевтичних виробництв. У результаті майже весь наш колектив — Валентина Бальних, Андрій Бояринцев, Євген Мазуренко, Анатолій Овчинников, Микола Смирнов і Віктор Чергинець — був нагороджений Державними преміями України.
А харківським ученим наші сполуки необхідні для досліджень і виробництва. Монокристали на основі галогенідів лужних металів широко використовуються для різних потреб, від оптичних вікон для інфрачервоного випромінювання й до детекторів іонізуючого випромінювання. Рівень чистоти сировини істотно впливає на параметри цих матеріалів. Виробництва їх у світі нечисленні, усі вони досі розташовані за кордоном. Зрозуміло, що через це у вітчизняних виробників оптичних монокристалів виникали серйозні незручності. Ці проблеми розв’язано після створення нашого виробничого комплексу. Таким чином закладено умови для розвитку цього сегмента високих технологій у нашій країні.
Вийшли на міжнародний ринок. І пішли
Завдяки спільній роботі харків’ян і кримчан в Україні з’явилося власне виробництво йоду, причому без фінансової допомоги держави. Раніше країна закуповувала йодисту сировину для своїх потреб у Росії, Німеччині, а тепер іноземні фірми пішли з українського ринку. Більш того, вітчизняні виробники самі почали виходити на міжнародний ринок, поставляючи продукцію в Німеччину, Італію і найбільше — у США. Тут постаралися і учені, і виробничники.
Зокрема, у Саках виробляють йодат калію, використовуваний для йодування харчової солі. Сировина для цього надходить із Туркменії та Азербайджану, де зі свердловин глибиною кілометр-півтора качають воду, що містить сполуки йоду. Із цих сполук у НВО «Йодобром» роблять препарати високого ступеня очищення, таким чином допомагаючи розв’зати проблему йододефіциту в Україні: відомо, що переважна більшість населення нашої держави мешкає на територіях, бідних на йод.
— Наш продукт конкурентоспроможний на світовому ринку й перевершує за якістю аналогічну продукцію відомих закордонних фірм, — говорить Анатолій Овчинников. — Нам удалося вийти на американський ринок і потіснити на ньому німецького постачальника — фірму MERK, провідного виробника хімічних реактивів у світі. Щорічний обсяг наших поставок у США становив 2,5 мільйона доларів, а в Україні він перевищує мільйон доларів. Але не все так добре. Коли ми вийшли на серйозні поставки нашого продукту в Америку, стали перед проблемою повернення ПДВ. За законом держава має повертати нам ПДВ за експорт. Але не робить цього. Уже кілька років. Більш того, саме вимога повернення ПДВ у нинішніх реаліях прирівнюється до замаху на розкрадання в особливо великих розмірах. У результаті в нас зникли обігові кошти, ми весь час судимося з податковою адміністрацією.
Так і виходить, що Держпремію розробники здобули, а від поставок продукції в США довелося відмовитися. Працювати собі у збиток невигідно нікому. Чи зможе вітчизняний виробник повернутися на міжнародний ринок — невідомо. Адже в будь-якій комерційній справі важлива надійність партнера. А ми з нашими українськими реаліями тепер ненадійні.
— На жаль, нам доведеться зменшувати обсяги виробництва, — констатує А.Овчинников.
Цифри і факти
Результати досліджень групи відбито в 3 монографіях, 120 наукових статтях. Новизна й конкурентоспроможність технологічних розробок захищені 21 патентами й авторськими свідоцтвами. Підготовлені докторська й 5 кандидатських дисертацій. Економічний ефект від цієї роботи перевищує 31,5 млн грн.