Усе під контролем!
![](https://eutg.xyz/wp-content/uploads/2011/08/3068.jpg)
GPS-трекери незамінні в сільському господарстві та вантажних перевезеннях.
Нові технології — не завжди розробки й технічні рішення, яких раніше не було. Дуже часто вони — результат осмислення давно винайдених речей і філософії їхнього застосування.
Харківський програміст, розробник програмного забезпечення для систем GPS-спостереження Володимир Сергієнко вважає, що GPS-трекер — добрий тому приклад.
«Нам сверху видно все…»
GPS-трекер складається із двох основних частин: GPS-приймача й GSМ-модуля. Приймач визначає точне місце розташування трекера й передає ці дані на сервер через GPRS-канал або, у деяких випадках, SMS-повідомленням. До мережі мобільного зв’язку трекер підключається звичайною SIM-картою.
— Якщо раніше за допомогою GPS-навігатора ми спостерігали тільки за переміщенням якого-небудь об’єкта, — пояснює Володимир Сергієнко, — то зараз, залежно від того, яке програмне забезпечення встановлене на сервері, чітко можемо сказати, що конкретно й коли відбувалося або відбувається з об’єктом, який цікавить нас.
Наприклад, монтуємо пристрій у трактор або комбайн і бачимо, чи дотримував тракторист швидкісний режим під час оранки. Адже якщо орати занадто швидко — не буде дотримано норми оранки землі, що не кращим чином позначиться на майбутньому врожаї. Є швидкісні нормативи для посіву, внесення добрив на поля. У тракторі, обладнаному GPS-трекером, порушення не можуть залишитися непоміченими.
Крім того, трекер здатний передавати дані й з інших пристроїв. У нас у країні, до речі, найпопулярніше рішення — підключити до трекера датчики витрати палива. Адже злив дизпалива — традиційно «лівий» дохід наших трактористів, порівнянний за розмірами з їхньою офіційною зарплатою.
— Чи можна «обдурити» цю систему?
— Теоретично — так, але на практиці боротися з даними про місце розташування трактора складно, а часом і неможливо. Якщо трекер виходить із зони доступу мобільної мережі, він записує координати у свою пам’ять і відсилає їх, як тільки «піймає» мережу. Якщо його відключити від живлення, він від шести до дванадцяти годин ще працюватиме в автономному режимі. А якщо «сяде» батарея, відправить про це повідомлення на сервер, і водієві доведеться пояснювати, чому так вийшло.
Екранувати його складно з тієї ж причини, хоча й можна. Уже давно є недорогі — від шістдесяти доларів — «глушилки», які приглушують сигнал мобільних GSM- і CDMA- телефонів, GPS-сигнал, а віднедавна і частоти роботи 3G-зв’язку. Точніше, вони не глушать сигнал, а створюють перешкоди на частоті роботи цих пристроїв.
Поширення систем GPS-спостереження спонукало виробників створити такий пристрій у компактному вигляді, що підключається до автомобільного прикурювача. Якщо ж антена GPS-приймача доступна, водій узагалі може обмотати її фольгою, і GPS-модуль «втратить» супутники. Але в будь-якому разі водія запитають, чому так вийшло. До того ж як тільки екран буде знято, трекер спробує зв’язати координати до й після втрати сигналу й прокласти між ними маршрут.
Вийняти ж трекер із трактора не вийде. Найчастіше він опломбований і підключений до інших датчиків. Які, до речі, теж можуть «підказати», чи пересувався транспортний засіб. Наприклад, проаналізувавши дані про оберти двигуна. У принципі, є пристрої, здатні імітувати сигнал від супутників GPS або ГЛОНАСС, змушуючи таким чином трекер передавати дані про неправильне місцезнаходження транспортного засобу. Цей прийом називається спуфінгом. Коштують такі пристрої дуже недешево. До того ж вони мають підключатися до комп’ютера, на якому встановлене спеціальне ПЗ, якого не існує у вільному доступі. Цим можуть скористатися спецслужби. Але намагатися в такий спосіб обдурити трекер звичайному українському трактористові, у всякому разі зараз, просто нерентабельно.
Спиляти «пилку»
А от датчики витрати палива можна успішно «обдурити». Про це вам не скажуть у жодній фірмі, яка займається встановленням такого обладнання, але поки ця система недосконала. Адже ємність бака й витрата палива, у всякому разі в тракторів, дуже великі. Рух машини викликає коливання палива в баку. Так звані «пилки» — на графіку. Вони вносять шум в отримані від датчика дані. Ситуація погіршується тим, що в більшості тракторів бак має складну форму. У «МТЗ» він узагалі складається із двох рівних частин, які з’єднуються. І коли машина «перекошується», бензин перетікає з однієї половини в іншу. Установлювати на такі трактори датчик тільки в одній половині бака нема сенсу, а з двома датчиками буде просто плутанина. Тому встановлюються мінімум два — один безпосередньо в баку й інший у паливній системі для вимірювання кількості прокачаного через нього палива. Це хоч якось вирівнює показання системи щодо реальної витрати.
Проблема в тому, що двигун не використовує все, що накачав паливний насос. Невикористане паливо через «зворотку» надходить назад у бак. Цю саму «зворотку» кмітливі водії й підключають не до бака, а до своєї каністри. Звичайно, з такою системою неможливо красти паливо в колишніх масштабах. До того ж на машинах із меншою витратою, із баком більш правильної форми й меншого обсягу ця хитрість може й не спрацювати. Але на тракторах така можливість є. Десять-двадцять «зайвих» літрів палива за день роботи трактора система, швидше за все, не зафіксує.
— Скільки коштує така система й чи є сенс її встановлювати?
— Є, ще який! Якщо це трактор «ХТЗ» або «МТЗ» тридцятирічної давнини — одна річ. Зовсім інша — Case або New Holland, вартість яких у сто вісімдесят тисяч доларів — не межа. Для порівняння: ціна респектабельного Lexus LX570 — «лише» сто тридцять п’ять тисяч доларів. Звичайно, власник такого агрегату хоче, щоб його машину трактористи використовували ефективно й не для особистих потреб.
Вартість же системи обумовлена двома складовими. Це, по-перше, бортова система — те, що встановлюється безпосередньо на трактор, і серверна складова, тобто комп’ютерна програма. Вона теж складається із двох компонентів: одна програма приймає дані від трекерів, інша аналізує отриману інформацію. Чим усе це складніше, тим дорожче програма.
Скачати таке програмне забезпечення з Інтернету неможливо. Такого ПЗ просто не існує у вільному доступі. Точніше, воно є, але з дуже обмеженими функціями. Бо займаються написанням таких програм звичайно невеликі фірми. Вони наймають недорогих програмістів — фрілансерів. Ні фірма, ні програміст не викладають свій код у відкритий доступ. Їм це невигідно. Крім того, кожна фірма — виробник трекерів по-своєму бачить пакет даних, який має передаватися на сервер. Тому програму треба жорстко прив’язувати до параметрів конкретної моделі трекера. Тут проблема — у вузькій спеціалізації цієї частини ПЗ.
Серверна складова коштуватиме аграріям 5—10 тисяч гривень. Приблизно стільки ж — комплект непоганого навісного обладнання (у тому числі датчики витрати палива) на один трактор зі встановленням. Якщо купувати обладнання самому, ціни дещо інші. Найдешевший китайський трекер можна придбати на ринку за 800 гривень. Правда, якість його роботи буде ненайкращою. Нормальний апарат коштує 2—3,5 тисячі гривень і більше.
Мрія шпигунів
— Де ще можна використовувати GPS-трекери?
— Сфера їхнього застосування досить широка. У нас найчастіше — у сільському господарстві й вантажних перевезеннях. Цінність цього пристрою в тому, що він передає будь-які дані, які надходять на нього. Контролювати можна буквально все: рівень палива, тиск у колесах, навантаження на амортизатори й навіть стан водія за допомогою газоаналізаторів, які реагують на наявність алкоголю в повітрі кабіни, або тривіальної web-камери.
Багато трекерів підтримують СAN-інтерфейс, яким обладнана більшість сучасних автомобілів. А це означає, що за бажання й належного налаштування трекер може передавати дані, що надходять від будь-якого датчика, штатно встановленого в автомобілі, і відслідковувати все — від обертів двигуна й тиску мастила до показань акселерометрів. І знов-таки за бажання й належного налаштування теоретично можна навіть «погодити» трекер із камерою заднього виду, якою обладнані зараз багато особистих автомобілів.
Для недалекоглядного угонщика може бути сюрпризом те, що автомобіль щохвилини відсилає дані про своє місце розташування й зображення навколишнього пейзажу. Правда, розумний зловмисник без проблем заглушить і сигнали GPS, і сам трекер. Якщо вчасно здогадається це зробити…